- Stillhet i rettssalen! - Atter til Jarndyce mot Jarndyce.
Ja, Mr. Tangle?
Som vi vet, er problemet at det fins flere hele og delvise testamenter.
Alle er ulike og motstridende.
Blir det mye mer av dette slaget, Mr. Tangle?
Jeg er redd for at det blir flere punkter.
Det er min plikt å framføre det, Deres nåde.
Mr. Brownlow, De representerer lady Dedlock.
- Har De noe viktig å si? - Nei, Deres nåde.
Jeg ser at Mr. Tulkinghorn beærer oss med sitt nærvær.
Deres nåde.
- Regner det fortsatt, kjære? - Ja, kjære.
Og jeg er dødsens lei av det.
Dødsens lei av dette stedet, av livet og av meg selv.
- Hva sa du, kjære? - Ingenting som har noen betydning.
Mr. Tulkinghorn kommer snart. Det gjaldt juridiske spørsmål.
Kanskje noe har skjedd i Jarndyce mot Jarndyce.
Ingenting skjer noensinne i Jarndyce mot Jarndyce.
Til min forbauselse har noe skjedd i Jarndyce.
Det ser ut til at de to unge menneskene-
- som er midtpunktet i forhandlingene, er med oss i dag.
Deres nåde! De skulle høre min sak i dag! Gridley!
- Jeg har rett til å bli hørt! - Rolig, sir.
Det har blitt søkt om at de skal få bo hos fetteren sin, -
-en Mr. John Jarndyce.
Tillat meg, Deres nåde. De to unge personene er her.
- Det er en tredje ung person. - Ikke en til som skal tale?
Hun er den unge damens selskap og ber om Deres nådes tillatelse.
- Er hun her? - Hun er på vei, Deres nåde.
Miss Barbary, kan De si meg hvem jeg er?
Hvem du er? Du er ingen.
Ingenting. Verre enn ingenting. Du burde aldri ha blitt født.
Hvorfor det? Er det på grunn av moren min?
Døde hun på grunn av meg?
Moren din, Esther, er skammen din.
Og du er hennes. Du er ikke som andre barn, Esther.
Du er annerledes.
Miss Esther Summerson? Guppy, fra Kenge & Carboys.
Tillat meg å bistå Dem.
Ta ned kofferten og følg etter oss.
Rekk meg armen. Vi vil jo ikke miste Dem.
- Se Dem for, sir! - Jeg ber om unnskyldning.
- Er alt i orden? - Ja takk.
Ingen skade skjedd, altså?
Adjø.
God dag, sir.
- Hvordan har du det, Jo? - De kjenner meg, sir. Som vanlig.
Jeg har ingenting å gi deg, men jeg skal lete.
De er vennlig, sir.
Alt ser bra ut, Mr. Nemo. Meget elegant utført.
Flere dokumenter skal kopieres i morgen hvis De ønsker det.
Jarndyce mot Jarndyce gir oss alle arbeid.
Bruk dem klokt, nå.
- Raker det deg, Mr. Snagsby? - Overhodet ikke, Mr. Nemo.
Adjø.
Sånn, Miss Summerson. Dette er Mr. Kenges værelse.
Slå Dem ned ved peisen. Mr. Kenge er i retten nå.
Forsyn Dem, og De må gjerne lese avisen.
- Takk, Mr... - Guppy.
- Takk, Mr. Guppy. - Ingen årsak.
De skal foran dommeren, hørte jeg. Krav i Jarndyce mot Jarndyce?
Jeg vet ikke. Det tror jeg ikke.
- Men Mr. John Jarndyce... - Nettopp, Mr. John Jarndyce.
Han er sentral i saken. Og dette er en stor sak.
Den mest kjente saken, den har vart i mange år.
Noen sier at den aldri blir avgjort. Det handler om mye penger.
Hundretusener av pund. Millioner, sier noen.
Jeg har hørt om den. Men jeg forstår ingenting.
Det gjelder et testamente, eller flere.
En mann ved navn Jarndyce tjente en formue.
Men han skrev flere testamenter.
Ingen vet hvem som skal få pengene, og det har vært en tvist siden.
Mange har gjort krav, og kravet har gått i arv.
De to i retten i dag er sentrale, akkurat som Deres John Jarndyce.
Det sies at en av dem kan få alt, men man vet aldri.
Kanskje De gjør krav hvis Mr. Jarndyce har kalt Dem?
- Lykke til, Miss Summerson. - Takk, Mr. Guppy.
- Det er et speil på veggen. - Ja?
Hvis De vil se på Dem selv. De skal jo foran dommeren.
Ikke fordi det trengs. Omvendt, hvis jeg får lov å si det.
Å, nei! Så ydmykende.
Det er bare en blekkflekk.
Det er vel en vanlig risiko i din bransje?
- Bli ikke opprørt, jeg ber Dem. - Dere er vennlig. Vennligere enn...
Miss Summerson. Mr. Kenge.
Miss Summerson. Skal vi begi oss til dommeren?
Ydmykende.
Miss Ada Clare?
Du er umyndig, Miss Clare.
- Vet du hva det betyr? - Jeg tror ikke det, sir.
Du og Mr. Carstone er foreldreløse og er dermed rettens ansvar.
Dere har gjort krav og er etterkommere av-
- John Jarndyce i Bleak House i Hertfordshire, avdød i lang tid.
Dere kan arve svært mye penger, -
- en av dere eller begge, når saken er avgjort.
I mellomtiden har din fetter, som også heter John Jarndyce, -
- og som bor i Bleak House, påtatt seg omsorgsretten for deg.
- Vil du flytte til Bleak House? - Ja, sir.
Det låter dystert, syns jeg.
Det er ikke dystert nå, Deres nåde.
- Richard Carstone? - Ja, Deres nåde.
Kommer du til å trives med Mr. John Jarndyce i Bleak House?
- Det tror jeg sikkert. - Du har aldri møtt ham.
Mr. John Jarndyce har vel god karakter, antar jeg?
Utmerket karakter. Høyt respektert.
Har han råd til å ta hånd om de unge?
Uansett resultatet i saken har han en betydelig formue.
- Er han gift? - Det er han ikke, Deres nåde.
Mr. Jarndyce har ordnet et passende selskap til Miss Clare.
Det er denne unge damen. Miss Summerson.
Jeg forstår.
Da så. Jeg innvilger det.
For en dag. I går var jeg på skolen og analyserte poesi på latin.
I dag er jeg Mr. Carstone, arving til en formue.
- Hvor skal vi nå? - Vet ikke dere det?
Overhodet ikke. Vi er helt villfarne.
- Har dere kjent hverandre lenge? - Nei.
En halvtime før vi møtte deg.
Men vi er allerede gode venner. Det blir vi sikkert alle tre.
Jarndyce-myndlingene. Det er meg en ære.
Et godt omen for ungdommen, håpet og skjønnheten-
- å være i den posisjonen og ikke vite hvordan det går.
Jeg har vært med på det samme, men saken min var ikke like stor.
Men jeg forventer en avgjørelse snart, på dommedag.
Ikke vær besværlig, Miss Flite. Her kommer drosjen.
Dere bor hos Mrs. Jellyby i natt. En god person. Filantrop.
- Guppy viser dere veien. - Så sannelig.
Miss Clare. Mr. Carstone. Miss Summerson.
Opp! Er alle inne? Kjør, kusk!
Clamb.
Hent Jarndyce-dokumentene.
Skal De til Chesney Wold, sir? Et fint hus, har jeg forstått.
Et fint hus og en god familie.
Det er en ære å få tjene sir Leicester Dedlock.
Og lady Dedlock, sir. Hun var en skjønnhet i sin tid.
En skjønnhet. Ikke fra en fin slekt, men en skjønnhet, som du sier.
Slik er verden.
- Hent papirene, Clamb. - Ja, Mr. Tulkinghorn.
Denne veien, kjære dere. Jeg har det travelt som vanlig.
Prosjektet opptar all min tid.
På denne tiden neste år håper vi å ha 200 familier som dyrker kaffe-
- og utdanner de innfødte i Borrioboola-Gha. Et godt arbeid.
Min ektemann Mr. Jellyby ser ikke ut til å være her.
Min eldste datter Caddy er sekretæren min.
Slå dere ned. Hvor langt hadde vi kommet, Caddy?
De tenker sikkert på Afrika ofte, Miss Summerson.
Det beste klimaet i verden.
- Caddy? - "Mrs. Jellyby hilser til Swallow."
- Mamma. - Hva er det?
Nei, Peepy! Ikke tale om. Mamma er opptatt.
Jeg vet at du, Mrs. Swallow, deler min overbevisning angående Afrika, -
- menneskehetens broderskap, og det er den forståelsen...
Jeg henger ikke med, mamma. Langsommere.
...og det er den forståelsen...
- Får jeg komme inn? - Du jobber lenge.
Det trenger du ikke å si. Jeg skulle ønske at Afrika døde.
Se på fingrene mine. Det går ikke bort.
- Hun er vakker. - Ja, det er hun.
Hun er foreldreløs. Jeg skulle ønske at jeg var foreldreløs.
Mamma er en skam. Jeg skulle ønske at vi var døde.
Det ville ha vært bedre for oss. Påstå ikke noe annet.
Jeg er så sint på mamma. Hun er så dum, og pappa gjør ingenting.
Du burde ikke si sånt om foreldrene dine, Caddy.
Jeg vet at jeg er en skam, Miss Summerson.
Skulle ønske at du kunne lære meg, men jeg må gjøre det selv.
De er rystet. Det er jeg også.
Jeg skulle ønske... Nei, bare glem det.
God natt.
Vær så god, mine skjønnheter! Håp. Glede. Ungdom.
Fred. Hvile. Liv.
Støv. Aske. Sløseri.
Armod.
Undergang. Fortvilelse.
Galskap. Død. List og Dårskap.
Vi får hvert vårt dom på dommedag.
Plyndring. Fordom. Vrøvl. Humbug og Nonsens.
Så får dere synge så mye dere vil, mine små.
- Til retten, Miss Flite? - Som De ser, Mr. Krook.
- Og husleien? - Veldig snart, Mr. Krook.
- På dommedag? - Langt tidligere, det vet jeg.
Så, Lady Jane! Hun kan klore folk i fillebiter.
Hun ble solgt til meg for pelsens skyld.
Den er fin. Jeg hadde ikke hjerte til å flå henne.
Ikke som domstolen! Bare jeg får det jeg skal ha.
- Jeg traff Jarndyce-myndlingene. - Jarndyce-myndlingene?
De er så vakre skapninger. Fulle av ungdom, håp og skjønnhet.
De forblir de ikke lenge. Jarndyce mot Jarndyce sluker dem.
Som å bli malt i en mølle.
Druknet av dråper, sakte, men sikkert mot galskapen.
- Som stakkars Tom Jarndyce. - Ikke nevn det.
Han kom inn, akkurat der De står, med en pistol i hånden.
Mr. Nemo.
God morgen, Miss Flite. Mr. Krook.
- Tilgi meg, men jeg har hastverk. - Leien, Mr. Nemo. Seks uker.
Så lang tid, altså?
- De skal få den. - Ja, flott. Men når?
De skal få betalt, Mr. Krook.
De har mitt ord på det.
Unnskyld meg.
- Han er en gentleman. - Jaså? Det hjelper ikke meg stort.
Han solgte visst sjelen til Djevelen. Men hvor er så pengene!
Vi har fått besøk.
- Ser du hvem det er? - Tulkinghorn.
- Mr. Tulkinghorn. - Sir Leicester.
Takk for at De kom hit. Min kones sak var oppe igjen.
I går, My lord. My lady...
Det er vel meningsløst å spørre om noe er gjort?
- Ikke i den forstand De mener. - Det kommer aldri til å skje.
Lange rettssaker er slik, kjære.
- Noe annet hadde ikke vært rett. - Nettopp.
Noen skriftlige utsagn er lagt til.
Jeg følger prinsippet om at klienten bør kjenne til sakens utvikling.
Som De vil, Mr. Tulkinghorn.
Jeg har papirene her. Får jeg? Takk.
- I retten, saken John Jarndyce... - Mr. Tulkinghorn.
Utelat så mange av de formelle uhyrlighetene De kan.
Som Deres nåde ønsker.
Hvem har kopiert det? Hvem sin håndskrift er det?
Det har jeg dessverre ingen anelse om.
Er dette juridisk skrifttype?
Hvorfor spør De?
Jeg gjør hva som helst for å endre på den fæle monotonien. Fortsett.
Nå vel.
Testamentet, eller testamentene, etter nevnte John Jarndyce...
- My lady? - Hva er det?
- Hva er det, kjære deg? - Lady Dedlock har det ikke bra, sir.
Hjelp lady Dedlock til rommet. Ta det varsomt.
Varmen fra peisen ble kanskje for mye for henne.
Jeg mener det, Nemo! Betal i morgen! Ellers åker De ut!
Evig kjærlighet James
De papirene jeg viste lady Dedlock i Chesney Wold...
- Hvor ble de kopiert? - De kom fra flere av våre vanlige.
- Det der, for eksempel. - Jeg skal undersøke det, sir.
Det kan ta litt tid. Jeg må sammenligne håndskrifter.
Takk, Clamb.
Elskede Ada! Kjære Esther! Velkommen. Kom inn og varm deg.
Hadde jeg hatt en hånd til, hadde du fått den, Rick.
Stig på.
Sånn, ja. Føl dere som hjemme. Varm dere.
Nå er hånden ledig, Rick.
Jeg er oppriktig glad for å ha deg her. Her hører du hjemme.
Takk, sir. Vi er svært takknemlige.
Bli med og se på rommene deres.
Ikke stå ved vinduet, kjære deg. Tenk på helsen.
- Du må ikke besvime igjen. - Jeg har det bra.
- Du er fortsatt blek. - Vi har ikke hatt sol på månedsvis.
Jeg bør ta deg med vekk herfra en stund.
Til Paris. Et miljøskifte ville ha gjort oss begge muntrere.
Hva sier du til det?
- Du er for god for meg. - Nei.
Nei, overhodet ikke.
- Blir vi lykkelige her, Esther? - Vi har vært svært heldige.
Bleak House er ikke så dystert tross alt.
- Liker du Mr. Jarndyce? - Han er en uvanlig person.
- Er det bra? - Jeg håper det. Vi er her nå.
Hvorfor tror du at han tar hånd om oss, Esther?
Kanskje det bare er av godhet.
Vi får ikke spurt når han oppfører seg som om vi er gamle venner.
- Det er merkelig. - Kanskje vi blir gode venner.
- Tror du det, Esther? - Det er jeg sikker på, Ada.
- Ja? - Miss Summerson.
Til Dem. Husholderskens nøkler. Herren ba meg å gi dem til Dem.
I morgen tidlig skal jeg vise Dem hvor de hører til.
Til meg? Mener du det?
- Takk. Hvem er du? - Harriet, Miss.
Du er ingen. Verre enn ingenting. Du burde aldri ha blitt født.
- Hva er det, Esther? - Ingenting.
Tilliten forbauser meg, når de vet så lite om meg.
Skal vi gå ned?
Hva gjelder verdslige ting, er jeg bare et barn.
- Vårt lille selskap er fulltallig. - Ada, Esther...
La meg få presentere meg selv. Harold Skimpole.
God venn av Mr. Jarndyce. Jeg har ikke noe yrke overhodet.
Jeg er ikke egnet for verdslige ting. Sånn er Harold Skimpole.
- Hvordan står det til? - Godt. Takket være mine venner.
John Jarndyce er en av de beste og vennligste.
- Skal vi gå inn? - Vil De gjøre meg den ære?
Vær så snill og vent der, sir. Jeg skal spørre husholdersken.
Mr. Guppy? Jeg har aldri hørt om ham.
Lord og lady Dedlock er i Paris. De dro i dag. Huset er låst.
Mr. Kenge vil overlevere skriftlige utsagn til lady Dedlock.
Gi dem til meg. Jeg skal sørge for at hun får dem.
Jeg ber om unnskyldning for det sene klokkeslettet.
Jeg gikk meg vill i et ukjent område.
Kunne dere kunne tenke dere å forbarme dere over meg?
- Vil De bli over natten? - Ja, Ma'am.
Ja vel, Mr. Guppy. De får sove med skoene på.
Vis ham veien, Rosa.
Jeg trakter ikke etter noe. Eiendeler betyr intet.
Jeg lever like uskyldig som et barn.
Unnskyld meg, men har De aldri ønsket Dem et hus, kone og barn?
Min kjære venn. Jeg har en kone, og barn.
Et dusin, eller flere. Jeg elsker dem høyt.
- Hvordan tar De hånd om dem? - Hvordan skulle jeg kunne gjøre det?
Jeg har ikke talent for arbeid. Ingen noe som helst.
Min venn Skimpole trenger en som tar hånd om ham.
Hvordan har Deres barn det, sir?
Jeg har ingen anelse. Men de lever, på et vis.
Det er ingen vits å spørre meg. Jeg er et barn hva gjelder sånt.
Jeg tror at livet Deres er behagelig, Mr. Skimpole.
Ja, det kan man jo tro.
For en bedårende ung skapning.
Vi skal ikke kalle henne foreldreløs. Hun er et av universets barn.
Universet er en ganske likegyldig forelder.
- Jeg vet ikke om det er sånn. - Det gjør jeg.
Det må jeg si.
Det er lady Dedlock som ung.
Portrettlikheten er perfekt. Malerens beste arbeid.
Kjære vene. Er det lady Dedlock?
Jeg kan ikke ha møtt henne, men jeg kjenner henne igjen.
Jeg tror... Jeg må ha drømt om maleriet.
Mr. Carstone ber Dem om å komme til spisesalen.
Mr. Skimpole er syk. Det kom plutselig.
Jeg trodde at De var...
- Er dere ikke syk, Mr. Skimpole? - Overhodet ikke.
Vi vil be deg om råd, Esther. Denne herren er Mr. Neckett.
Mr. Skimpole er pågrepet for sin gjeld.
- Gjelder det mye, sir? - Jeg vet da ikke, Miss Summerson.
Noen pund, shilling og en halv penny er nevnt.
24 pund, 16 shilling og 7,5 pence.
- Hva skjer hvis det ikke betales? - Fengsel. Coavinses.
- Hva er...? - Coavinses? Det er for gjeldsslaver.
Mr. Carstone eller hans vakre kusine kan gi et gjeldsbrev, en sikkerhet.
Nei. Kontant eller Coavinses. Bestem Dem.
Et øyeblikk, Mr. Neckett.
- Hvorfor er vi dratt inn i dette? - Han har bedt Mr. Jarndyce for ofte.
- Han har ikke rett til å gjøre det. - Jeg vet det, men hva skal vi gjøre?
Vi må betale hvis vi kan.
- Jeg fikk 10 pund av Mr. Kenge. - Jeg har 15 pund og noen shilling.
- Det er alle sparepengene mine. - Esther...
- Dette er vaskekjelleren. - Takk, Harriet. Alt ser bra ut.
Esther. Vær så snill og kom hit.
Slå deg ned, kjære deg.
Dette er surmulerrommet. Hit kommer jeg når jeg surmuler.
- Da må De være her sjelden. - Du kjenner meg ikke.
Når jeg har blitt skuffet, ved østavind...
Hva var dette med Rick, deg og Mr. Skimpole i går kveld?
- Er De sint på oss? - Nei! På dere?
Han klemte dere som appelsiner. Det var dårlig gjort av ham.
Ikke noe mer av sånt, Esther. At jeg hjelper ham, er én ting.
15 pund, ikke sant? Vær så god. Oppbevar dem trygt.
Trygt fra vår venn Skimpoles mangel på erfaring.
Takk.
Hva er det, Esther?
Jeg forstår ikke hvorfor De er så vennlig mot oss.
Jaså? Det er enkelt.
I ditt tilfelle hørte jeg snakk om en ung kvinne uten beskyttere.
Jeg akter å være den beskytteren.
Richard og Ada, da?
De ble uforskyldt dratt inn og trenger veiledning.
- Gjennom retten? - Jeg vil føre dem bort fra det.
Jarndyce mot Jarndyce har fordervet mange.
Årene går, og kravet arves. Vi kommer ikke ut av det.
Min bestefars bror Tom Jarndyce ble fortvilet.
Han skjøt seg i hodet.
Jeg var hans arving. Dette var hjemmet hans.
Da jeg kom hit, var det dystert.
Da jeg tok med det som gjensto av ham hit hjem, -
- tenkte jeg at selve huset liksom var blitt skutt i hodet.
Det var så sønderknust og ødelagt.
Da må De ha gjort store forandringer, sir.
Ja, og dessuten inni meg selv.
Jeg skal aldri trekkes inn i sakens forhåpninger og forventninger.
Jeg har penger nok og kan hjelpe andre uten-
- å plage meg selv med drømmer om...
Jeg sa jo at dette er surmulerrommet. Nå får det holde for i dag.
Jeg gleder meg å ha deg her hos meg, Esther.
Deg, Rick og Ada.
Tror du at dere kommer til å bli lykkelige her?
Ja, det tror jeg.
Er det noe jeg kan gjøre for å gjøre deg sikrere på det?
Jeg har fått høre at jeg var min mors skam og at hun er min.
- Vet du hva det betyr? - Jeg er vel født utenfor ekteskapet.
Men jeg vil gjerne vite hvem min mor var.
Og om hun fortsatt lever.
Det kan jeg ikke si, Esther.
Din gudmor valgte å ikke si det, og hemmeligheten døde med henne.
Kanskje er det best sånn.
Tapperhet.
Mot. Denne ser man ikke så ofte.
- Er de Deres egne, sir? - Hvor mye?
- Pantsette eller selge? - Selge.
Åtte pund.
De papirene, Mr. Tulkinghorn, de som De viste lady Dedlock.
- De ble kopiert av Snagsby. - Er du sikker på det?
- Har det vært klager? - Slett ikke.
Tvert imot. Det var alt, Clamb.
Mrs. Pardiggle er på vei. Hun vil nok ha med dere på rundene.
- Hvilke runder, sir? - Veldedighet, Rick.
Blir De med på ekspedisjonen, Mr. Skimpole?
Jeg? Nei. Jeg har ingenting å gi foruten meg selv.
Mrs. Pardiggle er en kvinne som man best beundrer på avstand.
Hva skal vi gjøre i dag, Mrs. Pardiggle?
Vi skal besøke en teglmakerfamilie. Faren er en dårlig person.
Men jeg har gjort store framskritt. De blir glade når de får treffe meg.
Kom inn!
- Vennene mine! Jeg er her igjen. - Fins det flere som Dem?
Jeg liker hardt arbeid. Jo hardere du gjør mitt, jo bedre.
- Leste dere boken jeg ga dere? - Nei, jeg har vært full i tre dager.
Med mer penger hadde det blitt fire. Har jeg vært i kirken? Nei.
Hvorfor har min hustru en blåveis? Jeg ga henne den.
Hvis noen andre vil ha en, så si bare ifra.
Hvis det er slik det skal være, bør vi nok gå videre.
Det fins andre som bedre fortjener vår oppmerksomhet.
Skal vi tilkalle en doktor til babyen?
Det er nok for sent for det.
Vi kan ikke gjøre mer, Esther.
- Pokker ta deg, gutt! - Beklager, sir!
La være! Ellers får De slåss med meg.
- Hvordan går det med deg, Jo? - Ikke så ille, sir.
Her. Pass på deg selv, Jo.
- Hvordan var veldedigheten? - Ikke bra overhodet, sir.
- Herregud! Dere er ulykkelige. - Vår ulykke er ingenting. Deres...
- Kan ingenting gjøres for dem? - Noe må gjøres.
Hvis du orker det, har du besøk. Mr. Guppy.
Mr. Guppy? Fra Kenge & Carboys? Angår ikke det oss alle?
"Esther Summerson, personlig og konfidensielt", sa han.
Miss Summerson!
- Vil De ha noen forfriskninger? - Nei takk.
Jeg skal ta et glass vin.
Miss Summerson...
Hva er det, Mr. Guppy?
Ukelønnen min er 2 pund. Den heves nok med 5 shilling.
Min mor har en liten eiendom som gir et årlig bidrag.
- Jeg forstår ikke... - Miss Summerson.
For å uttrykke det mildt så tilber jeg Dem.
Er dere vennlig nok til å tillate meg å si en ting?
Jeg frir.
Reis Dem, er De snill, Mr. Guppy.
Jeg vil ikke høre på Dem hvis De ikke gjør det.
Det skal jeg gjøre. Jeg elsker, ærer og adlyder.
Jeg beklager, Mr. Guppy. Et ekteskap er utelukket.
Jeg vet at verdslig sett så er tilbudet mitt kanskje litt dårlig.
Men jeg har gått på en bra skole.
Jeg har funnet bevis og stablet saker på beina.
Jeg kan sikkert gjøre Dem lykkelig hvis De gir meg den tilliten.
- Slutt, Mr. Guppy. - Jeg gikk fram og tilbake en kveld.
Overfor Jellyby, bare for å få se de teglsteinene som omsluttet Dem.
Forbarm Dem over meg, Miss Summerson.
Jeg vil ikke gjøre Dem skuffet eller forårsake smerte, -
-men De må forstå at jeg ikke...
Jeg kan ikke elske Dem.
Jeg takker for Deres høye tanker om meg.
- Er det Deres endelige svar? - Ja.
Et halvt minutt, bare.
Hvis De skulle ombestemme Dem, -
- kan følelsene mine aldri forandre seg.
Mr. William Guppy, 87 Penton Place, er bra nok.
Kortet mitt. Jeg lar meg ikke påvirke.
Engelen min.
- Mr. Tulkinghorn. - Jeg vil snakke med deg, Snagsby.
- Jarndyce mot Jarndyce. - Alt er vel tilfredsstillende?
De har kopiert skriftlige utsagn til meg.
I en av dem er håndskriften særegen.
Hvem kopierte dette?
Vi leverte det ut. Det står i hovedboken.
Jarndyce. Her har vi det, sir.
Det gitt til en skriver som bor over gaten. Han heter Nemo.
Nemo? Nemo er latin for "ingen".
- Bor han tvers over gaten? - Ovenfor Krook. Jeg skal vise Dem.
Det trengs ikke, Snagsby. Jeg var bare nysgjerrig.
- God kveld, Snagsby. - Takk skal De ha, Mr. Tulkinghorn.
Sånn ja, Lady Jane!
- Mr. Krook? - Det er meg.
- Er leietageren Deres her? - Mann eller kvinne?
- Mann. - Han er her.
Vil De møte ham? Da får De vel gå opp, da.
Andre etasje. Lengst til venstre.
Takk.
Mr. Nemo? Er De der?
Opium.
Mr. Nemo?
Hallo, min venn.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com